ОСОБЛИВОСТІ ВИКЛАДАННЯ АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ В НАУКОВИХ ДОСЛІДЖЕННЯХ У МАГІСТРАТУРІ - ПИЛИПЮК, Л. А.; МАКСИМЧУК, Т. В. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ГУМАНІТАРНІ НАУКИ», 2026)
Стаття присвячена актуальним питанням викладання англійської мови для наукової комунікації магістрам немовних спеціальностей в умовах глобалізації та зростаючої ролі англійської як lingua franca науки. Мета статті – проаналізувати основні виклики викладання наукової англійської мови магістрам немовних спеціальностей та окреслити перспективи вдосконалення цього процесу. Автори досліджують основні виклики, з якими стикаються як здобувачі освіти, так і викладачі: різний рівень мовної підготовки здобувачів освіти, обмеження у навчальному часі, низька мотивація, психологічні бар’єри, складність наукового стилю, недостатня інтеграція підходу CLIL. Потреби здобувачів освіти у спеціалізованій лексиці, академічному письмі, усній презентації результатів досліджень, а також важливість використання ІКТ, автентичних матеріалів, міждисциплінарної координації та розвитку самостійної роботи виявлено на основі опитування магістрів та викладачів. Результати опитування виявили, що більшість магістрів мають досвід читання наукових статей англійською мовою, але відчувають труднощі з написанням наукових текстів та усною презентацією. У статті проаналізовано ефективні методологічні підходи до викладання (ESP, когнітивно-комунікативний, жанровий, соціокультурний, змішане навчання) та окреслено перспективні напрямки вдосконалення освітнього процесу: інтеграція англійської мови в професійну підготовку, розвиток навичок академічного письма, створення мовного середовища, індивідуалізація навчання. Перспективні напрями викладання англійської мови для наукових цілей: використання сучасних ІКТ, підвищення кваліфікації, застосування інтерактивних методів навчання, практична спрямованість навчання та співпраці з міжнародними науковими спільнотами, розвиток самостійної роботи та інтеграція англійської мови у навчальні плани магістерських програм. Автори підкреслюють, що формування іншомовної наукової компетентності є необхідною умовою академічної мобільності, участі в міжнародному науковому обміні та розвитку висококваліфікованих кадрів. Результати дослідження можуть бути використані для модернізації програм підготовки магістрів у закладах вищої освіти.