НАТУРАЛІЗМ B ЛІТЕРАТУРІ І НАУКОВА СОЦІОЛОГІЯ КІНЦЯ ХІХ СТОЛІТТЯ: ВЗАЄМОВПЛИВ - КОЛЕСНИК A. B. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ГУМАНІТАРНІ НАУКИ», 2025)
У статті здійснений аналіз взаємозв’язку літературних творів періоду натуралізму з соціологічними проблемами кінця ХІХ ст. Визначено, що українські соціологи кінця ХІХ століття та українські письменники-натуралісти знали один одного, а також були знайомі з провідним лідером тогочасного українського суспільства і засновником стилю натуралізм в Україні – Іваном Франком. Це дало підстави стверджувати взаємозв’язок літератури з науковим баченням соціальної дійсності кінця ХІХ ст. Здійснене дослідження розкриває щільний зв’язок творчості українських письменників-натуралістів з ключовими положеннями соціологічної науки того часу та зв’язок між особистостями – Іваном Франком, Михайлом Драгомановим, Михайлом Грушевським, Богданом Кістяківським, Костем Сроковським, Михайлом Могилянським, Стефаном Ковалівим. Їхня взаємодія була постійною і фіксувала найскладніші випадки соціальних контактів. Також ми бачимо постійний вплив зазначених осіб один на одного, що формувало погляди як соціологів, так і письменників. Проведений аналіз соціологічної ситуації дозволив міркувати про вплив письменників-натуралістів на становлення соціологічної думки в Україні у другій половині ХІХ століття. Натуралістичні засоби, зокрема фотографічність та документальність відтворення, які застосовували українські письменники-натуралісти, з одного боку, повністю відповідають методам соціологічної науки, яка зосереджувалась на викритті найбільших проблем щоденного існування українців – нестатку грошей, праці без оплати, погіршення відносин з роботодавцями через це. Літературні твори стають архівним джерелом для сучасних дослідників не тільки в галузі соціології, але й для істориків і етнографів.